Kudun ...
Hvorfor er du alltid sånn? Hvorfor er det alltid problemer?
- Vil du hjem? - Ja.
Det er Himalaya! Hvor lenge har jeg snakket om Himalaya?
Altfor lenge. Vil du hjelpe meg når vi kommer frem, Horst?
- Naturligvis. - Hold opp, Ingrid!
ØSTERRIKE 1939
La oss prøve å få det beste ut av det.
Hvor er idioten som skulle møte oss?
Unna. Flytt dere.
- Mr Harrer, jeg har billettene ... - Fort, vis meg til toget.
Nei, nei. Jeg er Peter Aufschnaiter. Jeg er ekspedisjonens leder.
Der har vi jo berømtheten ... Mr Harrer!
Reichssportsführeren synes det er en ære å ha en tysk helt på laget.
Jeg er østerriker.
Ja, men jeg er sikker på at De som nasjonalsosialist og partimedlem -
- vil være stolt over å plante vårt lands flagg på Nanga Parbat.
- Lobenhoffer? - Hans Lobenhoffer.
Lutz Chicken.
Og så et bilde av Dem og Deres yndige kone.
- Og ..? - Horst Immendorf, venn av familien.
- Når ventes barnet? - Omtrent når min mann når basen.
Takk.
Hvorfor ikke fortelle hele landet at vi har problemer?
Jeg går på toget. Er det noe du vil si?
Nei vel.
Så dra. Vi ses om fire måneder.
- Pass godt på henne, Horst. - Det skal jeg gjøre, Heinrich.
Mr Harrer ...
Vi har 800 mil foran oss. I India setter vi kursen mot Himalaya -
- og verdens 9. høyeste fjell, Nanga Parbat.
Tyskerne kaller det "Unserberg", vårt fjell.
Fire tyske ekspedisjoner har prøvd seg før oss. Uten hell.
11 fjellklatrere har mistet livet.
Bestigningen av Nanga Parbat er blitt en nasjonal besettelse.
Et spørsmål om tysk stolthet.
29. juli 1939. Vi har allerede nådd leir 4 i 6700 meters høyde.
Forut venter breen Rakhiot og en vanskelig tur opp isfallet.
Barnet må være minst en måned gammel nå.
Jeg har vært forvirret og urolig. Jeg mangler min vanlige selvtillit.
Heinrich!
Er du uskadd?
- Heinrich! - Pokker ... pokker!
- Er du uskadd? - Skal vi komme ned?
Jeg mistet en brodd. Bare fortsett.
Det trekker opp. Vi bør binde oss sammen.
- Ble du skadd? - Bare et lite sår. Jeg tar teten.
- Steinras! Steinras! - Steinras! Pass på, der nede!
Hold meg!
Heinrich!
Holder du meg?
Hold meg fast!
Du skulle ha sagt hvor stygt såret var. Jeg kan sy det.
Det er ikke ditt problem.
- Det er faktisk det. Det er mitt liv. - Hva?
Når du bringer mitt liv i fare, blir det mitt problem.
- Jeg reddet deg, så klapp igjen. - Det er ikke din oppgave ...
Klapp igjen!
Neste gang du lyver om en skade, tar jeg deg av laget.
Bare prøv.
4. august, leir 5. Vi har hatt voldsomt uvær.
Lagkameratene er redde, så vi har ligget stille i dagevis.
Aufschnaiter burde utnytte uværet og slå leir høyere opp.
Men han er ikke enig. Den tosken.
De andre har ikke noe imot å sitte og vente med hendene i fanget.
Vi har mye tid til å gruble. Det er ikke sunt.
Jeg begynner å tro at ekspedisjonen var en feiltakelse.
Løp! Snøras! Løp!
La tingene ligge!
Sett den fra deg!
- Vi går ned. - Send dem ned. Jeg kan gå alene.
- La den beste mannen få en sjanse. - Han påstår at han er den beste.
Jeg kan være i leir 6 i kveld.
- Vi går ned sammen. - Jeg har krav på det fjellet!
Det er en ordre. En ordre! Følg meg.
Bilde av Dalai Lama ... Ta det. Det beskytter deg.
Nei. Jeg tror ikke på sånt.
Dalai Lama ...
Ta det. Det vil beskytte deg.
Jeg håper tyskerne forlater Polen like raskt som du forlot "deres fjell".
Det kunne spare deg for en tur i fengsel.
- Hvem er du? - Jeg beklager, men du er arrestert.
- Fordi jeg ikke nådde toppen? - Nei, dessverre.
Det er erklært krig mellom Hans Majestet og Tyskland.
Alle utlendinger på britisk jord er nå krigsfanger.
DEHRA DUN KRIGSFANGELEIR
Jeg er østerriksk fjellklatrer. Jeg har intet å gjøre med deres tåpelige krig.
Jeg kan gå selv! Dette er en fornærmelse.
Dere får ikke det siste ordet! Svin! Dere er svin, alle sammen.
15. oktober 1939.
Jeg lover meg selv én ting da jeg kommer til leiren.
Jeg vil ligge ved Ingrids side før sommersolverv i det nye året.
Vi har Himalaya rett foran oss. Det er lett å rømme opp dit.
OKTOBER 1940
Etter fire fluktforsøk er jeg ikke kommet nærmere målet.
Hvor langt kom du i dag?
Alt jeg har oppnådd er en viss berømmelse blant fangene.
Min elskede Ingrid ...
Bare min hånd kunne uttrykke det som gjemmer seg i hjertet.
Jeg har hørt at vaktene poster brev for deg.
- Ja. - Vil du poste dette?
Takk.
Heinrich, har du lest denne boken? Vi har lånt den til deg.
- Vi må snakke med deg. - Om hva?
Om dette.
- Imponerende. Når vil dere dra? - Etter regntiden. Og du?
Dere har valgt min rute gjennom Tibet.
De få som har prøvd, er aldri kommet tilbake. Lykke til.
- Vil du bli med? - Hvorfor det?
- Du er jo utbryterkongen. - Vi kan nyte godt av din erfaring.
Spar meg ... Slutt å spille komedie.
Etter hvert av fluktforsøkene dine, øker de vaktholdet.
Det gjør livet surt for resten av oss.
Jeg foretrekker å reise alene. Ellers takk.
Postmannen har vært her.
Kjære Heinrich. Jeg ber deg underskrive skilsmissepapirene.
Horst og jeg gifter oss så snart skilsmissen er klar.
Din sønn, Rolf Harrer, ble født mens du klatret i fjell.
Han er to år nå og kaller Horst for pappa.
En dag forteller jeg ham at hans virkelige far døde i Himalaya.
Det er vel det mest hensynsfulle ettersom du ikke ønsket barnet.
Jeg har intet ønske om å løse våre problemer, som du skriver.
Problemene løste seg selv da du reiste.
Jeg er lei for at du er tatt til fange.
For alles skyld håper jeg at krigen slutter snart. Ingrid.
Jeg blir med.
Er dette planen deres?
Etter min ringe mening er den tåpelig.
Siden den er så ringe, vil vi ikke høre den.
Brett ut kartet. Snu deg. Ryggen mot porten. Brett det ut!
Klar bane.
Lukk opp porten!
Rett på uniformen. Lukk opp porten!
Jeg går alene herfra. Så lykke til.
Første flukt fra fangeleiren, 18. november 1939.
Rolf er tre og en halv måned.
Min 30-årsdag, 6. juli 1941.
Rolf er nøyaktig ett år, 11 måneder og 26 dager.
Siste flukt fra Dehra Dun. Rolf er...
NORD-INDIA
Ta to og legg deg til å sove. Jeg sender regningen i morgen.
- Hva gjør du her? - Jeg savnet deg.
Jeg ville se hvordan du hadde det.
- Hva med de andre? - Italienerne ble tatt ved Nelang.
Lutz og Hans ble syke og måtte snu.
- Det var leit. - Ja, du er sikkert knust.
Kan jeg få trekke på din gjestfrihet og slå leir her?
- Slå deg ned. - Takk. Meget elskverdig av deg.
- Godt ... - Har du med et orkester også?
Forresten ... jeg hører at japanerne har trukket seg tilbake til Shanghai.
Så det blir vanskelig for deg å innhente dem.
- Det interesserer meg ikke. - Det burde det, hvis du vil hjem.
- Jeg vil ikke det. - Hva vil du ikke?
- Hjem til Østerrike. - Hvorfor ikke?
Ikke for noe ...
Men hils kona mi og si at to år i fangeleir tilsvarer fire års ekteskap.
Og at jeg er glad for å være ute av begge.
Jeg drar heller ikke tilbake. Ikke før denne skammelige krigen er slutt.
- Hvor har du tenkt deg? - Tibet. Og etterpå Kina.
Jeg vil se om jeg kan finne arbeid der.
- Hva med deg? - Det er 2058 km herfra til Kina.
Det er bare 68 km til Tibet.
Det er lang vei med så tung bør.
- Det er bare mat ... - Nettopp.
- Min mat. - Synd. Fjellene er farlige.
Det er mange breer. Er vi bundet sammen, kan jeg redde deg.
Etter den siste innsatsen din, er jeg nok tryggere uten deg.
Naturligvis.
Men du tar feil angående hvor Tibet ligger.
Ifølge mine målinger er det 65 km.
Skal vi vedde et kilo mat?
Du har bare noen gamle kjeks.
Ja, men jeg har rett. Jeg vinner.
Djevler! Forsvinn!
Tibet, verdens tak.
Det er som en middelalderborg som kneiser over Asias sentrum.
Det er verdens høyeste og mest isolerte land.
Der ligger det ... Tibet.
- Nøyaktig 68 km. - Gratulerer.
Dessverre har du spist premien.
Ja. Bare smil og si ja. Det er best.
Man kan lære mye i et fengsel.
Tibet ...
- Utlendinger får ikke være i Tibet. - Ingen utlendinger ...
Vær så snill.
Ja ... Takk. Ja, naturligvis.
Oversettelse er ikke nødvendig.
- Noen er visst glade for å se oss. - Ikke la deg lure.
Når tibetanerne klapper, driver de bort onde krefter.
Vi må finne mat.
Snakk med stattholderen Garpon.
Det er blitt profetert, -
- som skrevet i den edle Dalai Lama 13.s testamente, -
- at Tibets religion og styre vil bli angrepet av fremmede styrker.
Kan vi ikke bevokte vårt land, vil klostre bli lagt i ruiner.
Statens jord og eiendommer vil bli beslaglagt.
Dalai Lama og alle ydmyke troende vil forsvinne og bli navnløse.
Forstår dere nå hvorfor fremmede ikke er velkommen?
Ja, men vi kommer ikke for å skade noen. Vi vil bare ha mat ...
Hans Eksellense Garpon.
Deres Eminense. Vi er glade for å treffe deg.
Vi vil gjerne unnskylde ... Unnskylde?
Og gi deg denne spesielle gaven.
- Dere har ikke noe jeg ønsker meg. - Det er en gave fra oss.
Lenge leve Hans Hellighet Dalai Lama.
Takk for bildet. Gå tilbake til India!
Etter to dager i Tibet blir vi vennlig kastet ut.
Førerne har ordre om å følge oss til Indias grense 40 km borte -
- og til å skyte oss hvis vi prøver å stikke av.
- Det må være en hilsen. - Bare de ikke prøver å kysse meg.
Vi må kjøpe proviant. Jeg er blakk.
- Ikke se på meg. - Vi må ha mat. Hva er klokka?
Nei, den bytter jeg ikke bort. Far ga meg den etter Mont Blanc.
Alle har besteget Mont Blanc. Hadde jeg en slik klokke, ville jeg handle.
- Hvor har du den jakken fra? - Kommunistiske soldater fra Kina.
- De gir penger og mat. Snille. - Veldig snille ...
Liker du militæruniformer?
Jeg har tyske støvler. Til deg. Tyske militærstøvler. Vent.
Jeg gir dem til vaktene. Se!
Sånn. Liker du dem? Gode. Du står stødig.
Skal jeg vise deg hvordan tyske soldater marsjerer?
Man må se sånn ut ...
Ja.
Nei, nei ...
Stopp, stopp.
Glimrende. Du skal bare øve deg.
Nå skal jeg vise dere hvordan tyske soldater løper.
Man må stå sånn.
Ja, sånn.
Og så snur man seg ...
Vet du hva? Det er klar bane.
Vet du hva klokken er?
Tror du jeg er så glad for følget ditt at jeg vil betale regningen?
- At du ikke behøver å bidra? - Har du et problem, Peter?
Hva var det du sa i basaren?
"Hadde jeg en slik klokke, ville jeg handle med den."
Du har ikke én ...
Din fordømte løgner. Du har tre!
- Bare skrap fra en italiensk fange. - Det gir jeg blaffen i!
- Har du ingen prinsipper? - Hvilke prinsipper?
Vil du ha en klokke? Vær så god. Men behold prinsippene dine.
Se på deg. Jeg har avslørt din egoisme, og du bare hoverer.
Du oppfører deg som en gråtekone. Hva vil du?
Ha en unnskyldning, kanskje. Se deg angre.
Om ikke annet kan du tørke av deg det fliret.
Ta den jævla klokka di og hold kjeft.
Jeg vil ikke høre en preken fra en frustrert ekspedisjonsleder.
Ikke rart du er alene. Ingen holder ut et så elendig selskap.
Vær snill å ta dem.
Det var galt å skjule dem.
- Behold denne. - Nei ... nei.
Jeg fortjente ikke den heller. Bare ta den.
Han er tre og et halvt nå.
Snart forteller hun ham at jeg omkom i Himalaya.
- Det er bra. - Hvorfor det?
Det er bedre å ha en død far enn en dårlig.
Skriv et brev til ham.
La ham vite at du er i live.
New York.
Venezia.
- Paris. - Deres Hellighet?
De skal ha undervisning nå.
Hvor er De? De skal ha undervisning nå.
"Kjære Rolf Harrer."
"Du kjenner meg ikke, og du har aldri sett meg."
"Men jeg tenker mye på deg -
- i dette fjerne landet hvor jeg befinner meg."
"Hvis du kan forestille deg et sted skjult for resten av verden, -
- gjemt bak snøkledde fjell, -
- rikt på den selsomme skjønnhet som opptar drømmene dine, -
- så vet du hvor jeg er."
"Her i Tibet tror folk -
- at de kan rense fortidens synder ved å vandre store avstander."
"Jo vanskeligere reise, jo større renselse."
"Jeg har vandret i årevis, fra den ene avkrok til den andre."
"Like lenge som du har vært til."
"Jeg har sett årstidene skifte, esler vandre sørpå ved vinterstid -
- og springe tilbake over markene når våren kommer."
"Her hvor tiden står stille, er det som om alt beveger seg."
"Inklusive meg selv."
"Jeg vet ikke hvor jeg skal eller om jeg får syndsforlatelse."
"Jeg angrer på mye av det jeg har gjort."
"Men når brevet er slutt håper jeg at du forstår-
- at avstanden mellom oss tross alt ikke er så stor.
"Med dyp hengivenhet, din far, Heinrich Harrer."
Reis deg opp. Peter ... Reis deg!
Herregud ...
Du kan få disse.
Gulhår ... Gulhår!
- Nei, nei. Vi har ingenting. - Gi meg pengene deres!
Vi har ingenting!
Vent ... Vent!
Vent. Vent!
- Hvor skal dere? - Den hellige by, Lhasa.
- Jeg har en tillatelse. - Nei. Utlendinger har ikke adgang.
Vi har en spesiell tillatelse til Lhasa.
Jeg har en tillatelse.
FØRSTEHJELPSSKRIN
Det sømmer seg ikke for Tibets åndelige leder å utspionere folk.
For bare en måned siden holdt vi på å bli drept, -
- og i dag er vi kommet til den forbudte byen, Lhasa.
Den er like utilgjengelig som Mekka -
- og like tillokkende fordi utlendinger ikke har adgang.
Selv om vi er forkomne, -
- merker vi tiltrekningskraften ved Dalai Lamas hjemby.
Bare få utlendinger før oss har trengt gjennom dens mysterier.
D-DAG FOR DE ALLIERTE
- Er krigen over? - Nei.
Dere kan gjerne bli til lunsj.
Det vil vi gjerne.
- Jeg heter Tsarong. Velkommen. - Jeg heter Peter.
Hr hoffmarskalk ... Får jeg be om audiens med regenten og ministrene?
Det dreier seg om to utlendinger som er kommet til Lhasa.
Med all respekt, hvis De vil hindre kineserne i å rekruttere allierte, -
- så er Deres krav om at de slutter å bestikke munker -
- ikke den mest effektive taktikken.
Jeg ba om ministrenes mening, ikke en simpel sekretærs.
Naturligvis. Om forlatelse.
Du kan gå. Oversett brevet som det står ...
Naturligvis.
De færreste hadde overlevd den turen. Vi burde vise dem respekt.
Sender vi dem til India, blir de fengslet.
De har ikke noe å gjøre her. Og ikke noe sted å bo.
De kan bo i mitt gjestehus.
Forutsatt at De gir dem tillatelse til å bli i Lhasa.
- Bo hos deg? Hvorfor det? - Man må hjelpe de trengende.
Jeg tror hun sier at jeg stinker.
Dere trenger ikke presentere dere. Jeg vet hvem dere er.
Jeg heter Pema Lhaki.
Ngawang vil gi dere en gave, så vennligst kle av dere.
Sett i gang. Jeg har ikke hele dagen.
- Det er veldig snilt av ham. - Hvem er den omtenksomme herren?
Ministersekretæren. Han vil gi dere noen nye klær.
Dere kan velge her.
- Er du syerske? - Jeg er skredder.
Jeg er den eneste som har lært å sy disse fjollete draktene.
Skal jeg bare velge en?
Ja. Hvilken som helst.
- Kan du sy alle sammen? - Ja.
- Har du sydd den der? - Ja.
- Den er pen. - Takk.
- Liker du den der? - Du bestemmer.
Jeg vil ha den tweedjakken og de ull-sportsbuksene, takk.
- Ja vel. Et godt valg. - Takk.
Og du?
- Kanskje du kan velge for meg? - Takk.
Ta av deres chu-pa så jeg kan måle dere.
Stå stille, takk.
Sånn ...
- Stå stille. - Unnskyld.
- Ikke rør deg. - Unnskyld.
- Sånn. Da faller man ikke. - Det er tåpelig å klatre i fjell.
Slett ikke.
Se på dette ...
Bare se.
Det var etter at jeg hadde besteget Eiger fra nordsiden.
Jeg vant gull i OL. Det var ikke noe ...
Det er enda en forskjell mellom deres og vår sivilisasjon.
Dere beundrer en som anstrenger seg for å komme til topps i livet.
Vi beundrer en som forsaker sitt ego.
En alminnelig tibetaner ville aldri vise seg på den måten.
Mine herrer ... Mr Aufschnaiter og mr Harrer.
- Har vi møtt hverandre før? - Nei. Jeg er Ngawang Jigme.
- Ngawang Jigme ... - Naturligvis. Tilgi oss.
Takk for din sjenerøse gave. Det er alle tiders. Takk.
Ingen årsak. Auf Wiedersehen. Vi møtes nok igjen.
KINESISK MISJON
Kanskje du kan hjelpe oss og forklare hvorfor ministrene forlanger -
- at den kinesiske regjeringen ikke skal gi økonomisk hjelp -
- til de tibetanske klostrene.
Mishager våre gaver din regjering?
Jeg kan ikke snakke for regenten eller ministrene, Deres Eksellense.
- Jeg er bare en simpel sekretær. - Sikkert ikke lenge.
Sitt ned.
Sett deg ned!
En så talentfull mann kan neppe være tilfreds -
- med å oversette andres brev.
Vi ville belønne dine diplomatiske evner.
Å tjene mitt land er belønning nok i seg selv.
Jeg ber om lov til å gå.
- Hei, Heinrich. - Hei.
Vi trenger visst begge en skredder i dag.
Sett deg ned.
Jeg kjøper dem gjerne til deg.
- Takk. Men jeg spiser sjelden kjøtt. - Kjøtt?
Han sier at man setter dem på føttene og skjærer kjøtt med dem.
- Nei, nei ... - Det er skøyter.
Man tar dem på føttene for å skøyte.
For å gli og danse på isen.
- Hvorfor det? - Det er enda et tåpelig innfall.
Vi kjøper dem. Hvor mye?
Nei, nei.
Ti. Jeg vil gi ti for dem.
Så du det?
- Slo du deg? - Nei. Det gikk bra.
- Slo du hodet? - Nei. Jeg har det gøy.
- Hold fast. - Se på meg!
Ikke se ned. Bare se meg inn i øynene.
Se meg inn i øynene ...
Skal jeg hjelpe deg? Hold meg i hånden.
- Er du glad? - Veldig.
"Jeg prøver å se deg for meg."
"Jeg ser en sterk, intelligent gutt."
"En gutt med appetitt på livet."
"En gutt som ikke er redd for å lære av sine feil."
MAI 1945
- Hei, gifte kone. - Hei, ungkar.
Hei, Heinrich.
Gratulerer.
Kom inn.
Den japanske hæren står overfor en voksende utfordring, -
- det kinesiske kommunistpartiet under Mao Tse-tungs ledelse ...
Ryktene sier at kommunistene har inntatt Nord- og Sentral-Kina.
Ryktene? Det er et faktum, Peter. Ngawang holder meg à jour.
Hvordan går det hos Tsarong?
Jeg vet ikke. Jeg flyttet for fem måneder siden.
Er det så lenge siden vi har sett deg?
- Åpenbart. - Har du vært opptatt?
Jeg har det fryktelig travelt.
Jeg skal kartlegge hele Lhasa.
Stedet her ligger for langt ute til å komme med på kartet.
Vi foretrekker hverandres selskap.
Ja, det virker slik.
Har du møtt en søt jente?
Da ekteskapet mitt med en østerriksk jente gikk i stykker, -
- virker det upassende å velge en tibetaner. Men jeg har ikke møtt noen.
Har du?
En venns lykke er en velsignelse.
Jeg er lei for at du føler deg krenket over vår.
Du må være veldig ensom og trist.
Heinrich ... Heinrich!
Heinrich. Krigen er over.
- Har kommunistene vunnet? - Din krig. Tyskland har kapitulert.
Tenzin!
- Hvor skal du? - Hjem til Østerrike.
- Hei, Tashi. - Brev, mr Harrer.
Vi savner deg.
- Vi savner deg. - Jeg savner dere også.
"Kjære mr Heinrich Harrer."
"Du er ikke min far. Vennligst ikke skriv flere brev."
"Rolf Immendorf."
Rolf Immendorf ...
Ærede Harry Harrer ...
Ærede Harry Harrer, det er brev til deg.
Ærede Heinrich Harrer vil ikke ha flere brev.
Det er fra Hans Hellighet Dalai Lamas edle mor.
- Takk for at du kom, mr Harrer. - Takk for invitasjonen, edle mor.
Er du kjent med etikettereglene vedrørende min sønn?
Nei. Jeg vet bare at man skal bukke og kaste seg til jorden ...
I Hans Hellighets nærvær -
- skal du bøye deg i ærbødighet og folde hendene i bønn.
Du skal sitte lavere enn ham.
Aldri se ham i øynene og aldri snakke før han snakker.
Du må titulere ham "Deres Hellighet".
Og du må aldri røre ham.
Han er en reinkarnasjon av Avalokitesvara, -
- barmhjertighetens bodhisattva.
Etter sin anerkjennelse ble han navngitt Jetsun Jamphel Ngawang -
- Lobsang Yeshi Tenzin Gyatso.
Hellige Herre, Ømme Herlighet, Veltalende, Barmhjertige, -
- Vise Forsvarer av troen, Visdommens Hav.
Hans Hellighet Dalai Lama vil gjerne møte deg, mr Harrer.
Hans rådgivere har motsatt seg en privat audiens, -
- så Hans Hellighet har bedt meg ta deg med til min månedlige audiens.
Jeg er dypt beæret.
Hei.
Gulhår ...
Gult ... Gulhår.
Har du hår på armer og ben også?
- Har du? - Mr Harrer!
Det er en ære å møte Dem, Deres Hellighet.
Liker du filmer?
Jeg har ikke sett en film på åtte år, men så vidt jeg husker, ja.
Det gjør jeg også. Jeg har en fremviser og filmer.
Jeg vil bygge en kino her på Potala. Med stoler og alt.
- Ja, stoler er en god idé. - Kan du bygge en?
- Unnskyld? - Kan du bygge en kino?
Da er du nødt til å komme hver dag.
Du kan besøke meg, og vi kan snakke sammen.
Jeg vil lære om din verden. Hvor ligger Paris?
Hva er en molotovcocktail? Hvem er Jack the Ripper?
Du kan lære meg mange ting.
Det vil være en ære.
Hva er problemet? Hva er det, Jam-Yang?
Meitemark. Vi vil ikke skade markene.
Denne lille meitemarken kan ha vært din mor i et tidligere liv.
Vi vil ikke skade dem.
Tibetanere tror at alle levende vesener har vært deres mor en gang.
Derfor må vi vise dem respekt -
- og aldri skade et levende vesen.
Du kan ikke be gudfryktige menn om å glemme sin lærdom.
Med all respekt, Deres Hellighet, vi kan ikke ...
Unnskyld. Vi kan ikke redde markene hvis vi skal bli ferdige i dette livet.
Du skal nok finne en løsning.
Imens kan du forklare meg hva en heis er.
Antarktis ... Åja, det er her nede.
- Her. - Ja. Flott.
England. England ...
Jeg hjelper deg ikke.
Her?
Skift gir.
Jeg kjenner ham. Bert.
Hei!
Sving. Sving!
Brems!
Tsarong, Chen-Mo ...
Heinrich og Peter ...
Ministerkåpen er mye finere enn den gamle brune du hadde.
Sitt ned, alle sammen.
- Det er litt av en forfremmelse. - Jeg ville ikke ende som sekretær.
Nei, åpenbart ikke. Gratulerer.
Dårlig varsel!
I hovedkvarteret i Peking ble formann Mao utnevnt-
- til leder av Folkerepublikken Kina.
Formann Mao lovet at hans første oppgave blir-
- å gjenforene det kinesiske moderlandet.
Han hevdet at kongeriket Tibet er en del av kinesisk territorium -
- som derfor skal innlemmes i den nye republikken.
Kina er blitt underrettet om -
- at Tibet ikke anerkjenner fremmed suverenitet.
Vi er en uavhengig nasjon.
Alle kinesiske embetsmenn skal utvises av Tibet.
- Måtte du få en god tur hjem. - Måtte du få en behagelig reise.
Måtte du få en behagelig reise til Kina.
Vi ønsker deg god tur hjem.
- Jeg ønsker deg lykke og fremgang. - Ngawang Jigme ...
La meg se.
Du har en svært lang livslinje. I motsetning til andre her ...
Når vi vender mot solen, er det dag. Når vi ligger i skygge, er det natt.
Så når solen står opp i Lhasa, -
- går den ned i ... kanskje New York.
Det er derfor klokken ikke kan være det samme overalt.
- Besvarer det spørsmålet ditt? - Ja.
Fortell meg mer.
Hva vil du vite?
Om et øyeblikk trer du inn i massemedienes verden.
- Kan jeg høre nytt fra hele kloden? - Kanskje ikke fra Tonga, men ellers.
- Hører du på nyheter hjemmefra? - Fra Østerrike? Nei, egentlig ikke.
Lys, Kudun.
- Det er ditt hjem. - Ikke lenger.
- Har du ingen venner og familie? - Noen få venner, ingen familie.
Hold lykten stille, Deres Hellighet.
Er alle sammen døde?
Visste du at man kan konstruere andre setninger enn spørsmål?
Jeg er skilt.
Hva gjorde du?
Jeg ville ikke ha et barn, så jeg stakk av.
Har du et barn, Heinrich?
Men jeg har aldri sett ham.
Jeg skal vise deg hvordan den virker.
- Klampen i bånn. - Ja vel, mr Harrer.
- God jul. - Takk.
God jul, Peter.
Takk, Heinrich.
- Hva feirer vi? - Jul.
Og den er til deg. Ta den.
TIL PETER FRA FAR MONT BLANC 4. MAI 1932
Jeg fant det i en butikk i Barkhor. Endelig er det kommet hjem.
Takk for ditt vennskap. Heinrich.
Det er utrolig ...
Takk for at du reddet livet mitt.
Tibetanerne må befris fra religiøse undertrykkere ...
- Slå den av! - Jeg beklager dypt, mr Heinrich.
Slå av ...
Våre tibetanske kamerater må befris fra utenlandske imperialister!
Tibets treller...
Hvor mange utlendinger er det i Tibet? Du, Heinrich ...
Han vil snakke med deg, mr Harrer.
Kudun ...
De har ødelagt min fødeby. Takster i Amdo.
- Det var forferdelig. - Det var bare en drøm.
Men det var så virkelig. Hvor kom det fra?
Jeg kunne aldri forestille meg slike grusomheter.
Jeg får ikke sove. Jeg er redd drømmen kommer tilbake.
To søvnløse ...
Fortell meg en historie, Heinrich.
- Fortell meg om fjellklatring. - Da er du sikker på å sovne.
- Det kjeder selv meg. - Så fortell hvorfor du elsker det.
Det er så ukomplisert. Det er det jeg elsker.
Når man bestiger fjell, er ens hode klart og fri for bekymringer.
Man har et mål.
Og plutselig blir lyset skarpere, lydene sterkere, -
- og man fylles av selve livets tilstedeværelse.
Den følelsen har jeg bare opplevd i én annen situasjon.
Når da?
Når jeg er sammen med deg, Kudun.
Kineserne har inntatt de nordlige grenseregionene.
De har plyndret en landsby, lagt klostrene i ruiner -
- og skjendet hellige relikvier. De har drept munker ...
- Hvilken landsby? - Takster i Amdo.
Det er Hans Hellighets fødeby.
Tsarong, da du var forsvarsminister for den forrige Dalai Lama -
- ville du reorganisere hæren. Kan du gjøre det nå?
Folkets Frigjøringshær har en million mann.
Vi har 8000 mann, 50 kanoner og noen hundre maskingeværer.
- Det er en håpløs oppgave. - Så du avviser oppgaven?
Nei, jeg tar imot den med ære.
Dere to kjenner til krigføring. Hvilke våpen vil dere foreslå?
- De kinesiske troppene rykker frem. - Hvor er Hans Hellighet?
En prektig britisk kroning. Det fins ikke noe vakrere.
Man opplever bare få ganger-
- å være vitne til historiens gang. Denne dagen vil bli en minnedag.
Den 12. mai 1937 vil bli en dag alle skoleelever vil lære om -
- kanskje de kommende 1000 år.
Tror du at folk en gang vil se Tibet på film -
- og spørre seg selv hva som skjedde med oss?
- Jeg vet ikke. - Har du ikke svar på alt?
Nei ... det har jeg ikke.
Tibetanernes yndede utfluktssted ble gjort om til en landingsbane -
- så flyet med tre kinesiske generaler kunne lande.
I nærheten trener den tibetanske hæren.
Noen av soldatene er iført brynjer. De har gamle musketter og spyd.
For et syn. Et fredselskende folk som prøver å danne en hær.
Frykten for krig i venners ansikt berører meg dypt.
Mitt eget lands grusomhet og vilje til å undertrykke andre -
- fyller meg med skam.
Jeg skjelver ved tanken på at jeg en gang delte deres oppfattelse.
Den gangen var jeg ikke forskjellig fra de intolerante kineserne.
Tibetanerne mener at en fiende er en god læremester i toleranse.
De tror fullt og fast at deres religion vil beskytte dem mot kineserne.
Som forberedelse på generalenes ankomst avholdes hellige seremonier.
Gudebilder blir omhyggelig utskåret i smør.
Når solen smelter dem, minner de en om at intet varer evig.
Minister Ngawang Jigme holdt sin egen seremoni-
- for å by generalene velkommen til Lhasa.
Kineserne har ikke fortjent å få flagget sitt heist.
Er man ikke sterk nok til å kjempe, må man omfavne sin fiende.
Politikk er ikke et spørsmål om ære, min venn.
Historien gjentar seg. Selv i Paradis.
Munkene har arbeidet på denne mandelaen av sand i dagevis.
Den symboliserer opplysning og fred ... General!
Vi vil ikke sitte under ham.
- Det er vår skikk, general. - Jeg kan sette meg der nede.
Deres Hellighet, general Chang Jing Wu, Than Gua og Than Gua San.
De vil i audiens.
Jeg ønsker dere lykke og fremgang.
De lover oss regionalt selvstyre og religionsfrihet -
- hvis vi aksepterer at Kina har det politiske herredømme.
Inntil jeg blir myndig, er regenten den politiske lederen av Tibet.
Dere skulle ha bedt om en audiens hos ham.
Jeg har liten erfaring.
Jeg er bare en buddhistisk munk.
Jeg kjenner bare de hellige skriftene og Buddhas ord.
Han sa: "Alle skjelver når de står foran fare og død."
"Vi har alle livet kjært. Når en mann anerkjenner det, dreper han ikke."
Disse ord står prentet inn i alle tibetaneres hjerter.
Det er derfor vi er et fredelig folk som tar avstand fra vold.
Jeg ber om at dere vil se det som vår styrke, ikke vår svakhet.
Takk for besøket.
En offergave til de opplyste ...
Religion er gift.
Nei!
"Ved daggry angrep 84 000 mann fra 1 . og 2. regiment -
- under ledelse av general Chang Jing Wu -
- den tibetanske grensen ved Den-Go."
"Hæren mener at et angrep på Chamdo er nært forestående."
"Ngawang Jigme gjør klar til å sende tropper mot den kinesiske kolonnen -
- for å stanse fremmarsjen."
Chamdo er porten til Tibet, Ngawang Jigme.
- Faller Chamdo, faller Tibet. - Jeg er ikke stattholder for ingenting.
Du er vel klar over at våre tropper vil kjempe til siste mann.
De vil heller dø enn overgi seg.
Overgivelse kommer ikke på tale i min tid.
Kall opp Lhasa. Nå.
Vi ber om tillatelse til å overgi oss.
- Men vi vil ikke overgi oss ... - Kall opp Lhasa, sa jeg! Nå!
Vi tapte krigen på 11 dager, Heinrich.
Overgivelsen blir vår død.
Og jeg er redd for at det var Ngawangs idé.
Han overga Chamdo og ødela ammunisjonslagrene.
Uten våpen og ammunisjon var alt håp ute for de som ville kjempe.
Våre geriljaer kunne ha holdt fjellpassene i måneder, kanskje år.
Det ville ha gitt oss tid til å be andre nasjoner om hjelp.
Nå er det for sent. De har åpnet portene ...
Hei, min venn.
Vi gjorde det i vårt lands interesse. Vi gjorde det for Tibet.
På vei til Lhasa så jeg tibetanere i de jakkene.
"Kinesiske soldater. De gir oss mat og penger. Veldig snille."
Tenk at noe så harmløst som en jakke -
- kan symbolisere en så stor løgn.
Du forstår fortsatt ikke de tibetanske skikkene.
Det er utilgivelig å returnere en gave.
En landssviker burde ikke preke om sitt lands skikker.
En gang ville jeg ha sett deg død, men din skam vil pine deg.
Og din pinsel vil bli ditt liv. Gid du lever lenge.
Vi ber om at Dalai Lama får myndighet til å forene sitt folk.
Vi ber ydmykt det tibetanske styret om å imøtekomme vårt ønske -
- og gi Dalai Lama politisk myndighet.
GI DALAI LAMA MAKTEN
Alle i palasset er i panikk.
Jeg gjemmer meg for omverdenen for en dag.
Er det ikke vanskelig i et glasshus?
Det er "Clair de lune" av Debussy.
Hva mer vet du om den sangen?
Kudun ...
Den, den og den.
Du har vel mottatt en invitasjon til tronbestigelsen?
Det er i neste uke.
Ligner jeg en tørr professor?
Nei, de kler deg.
"Hvis problemer kan løses, er det ingen grunn til å gruble."
"Hvis de ikke kan løses, hjelper det ikke å gruble."
- Slutt å gruble, Heinrich. - Du er nødt til å reise.
Du må forlate Tibet, Kudun. Ditt liv er i fare.
Tilgi min dristighet, men jeg har forberedt din flukt.
Vi reiser etter tronbestigelsen.
Hvordan kan jeg hjelpe folk ved å flykte?
Jeg ville være en dårlig leder.
Jeg er nødt til å bli. Å tjene andre er min vei til utfrielse.
- Da reiser ikke jeg heller. - Hvorfor ikke?
Fordi du er min vei til utfrielse.
Buddha sa: "Frelse kommer ikke ved synet av meg."
"Det krever en iherdig innsats."
"Så arbeid hardt og søk flittig din frelse."
Jeg er ikke din sønn.
Og jeg har aldri betraktet deg som min far.
Du har vært altfor kameratslig overfor meg.
Tenker du noensinne på ham?
Hva tenker du?
Det er ikke en bevisst tanke ...
Han bare er der alltid.
Da jeg krysset Tibet, var han hos meg. Og da jeg kom til Lhasa.
Når jeg sitter ved din side, er han her hos meg.
Jeg kan ikke forestille meg verden uten ham.
Da bør du reise hjem og være hans far.
Jeg vet det ...
Du har fullført din oppgave her.
Men bli til tronbestigelsen. Du skal se meg i all pomp og prakt.
Med glede, min venn.
Fra Tibets regjering til Deres Hellighet Dalai Lama den 14.
Vi ber Dem regjere Deres folk som åndelig og verdslig leder.
Som svar på deres bønner og ønsker aksepterer jeg ydmykt æren.
Smør-te ... Det har aldri vært min kopp te.
- Nei, nei. Én er rikelig. - Men vi må følge skikken.
En frisk kopp te skjenkes for en venn som reiser bort.
Nei, nei. Den skal stå urørt til du kommer tilbake.
Måtte alle reisende finne lykke på sin vei.
Måtte de nå sine mål uten anstrengelser.
Måtte de komme i sikker havn -
- og lykkelig gjenforenes med sine slektninger.
Mr Harrer ...
Det er fra Hans Hellighet.
ØSTERRIKE 1951
- Hei. Hei, Horst. - Hei, Heinrich.
Kom ut og hils, Rolf.
Nei, jeg vil ikke!
Får jeg?
Rolf, bare ta deg god tid.
Bra, gutten min. Bra.
En million tibetanere er døde som følge av Kinas okkupasjon.
6000 klostre ble tilintetgjort.
I 1959 måtte Dalai Lama flykte til India.
Derfra prøver han i dag å finne en fredelig løsning med kineserne.
I 1989 mottok han Nobels fredspris.
Heinrich Harrer og Dalai Lama er venner den dag i dag.